Jag tror inte det finns någon fågel som är lika färggrann som biätaren, åtminstone inte i vår närhet. Precis som namnet antyder lever den på bin, men även andra insekter, som den fångar i flykten. Det är en social fågel som bildar små kolonier i branter med blottlagd sand. Där skapar de sina bon genom att gräva ut gångar i brinken. I Europa häckar den främst längs Medelhavet men också i öster upp till södra Polen. Enstaka år har några par förirrat sig upp till Sverige och häckat här, nästan alltid i nedlagda sandtag. Jag besökte själv ett sådant söder om Huskvarna 1978 och en annan välbesökt häckning fanns på södra Öland 2015. Förra året häckade några par utanför Trelleborg i södra Skåne och de har glädjande nog återvänt till samma plats även i år.
Vi har bestämt oss för att göra en liten utflykt från stugan i Blekinge och kör på mindre landsvägar ner genom östra Skåne. Vädret som från början var soligt blir successivt sämre ju längre ner vi kommer och när vi närmar Trelleborg regnar det. Vi beslutar oss för att ta en lunch i hopp om att vädret ska bli bättre och hittar ett trevligt ställe mitt ute på den skånska slätten. När vi är klara regnar det fortfarande men vi tar oss trots det ner till det lilla naturreservatet där biätarna ska häcka. Parkerar i vägkanten och följer stigen in i den lilla dungen söder om sandtaget. Där visar det sig finnas en liten plattform med tak där man bekvämt kan stå och spana efter fåglarna. Tänker att alla de strapatsrika fågelobservationer jag upplevt som inneburit både fysisk och mental utmaning. Men inte idag när vi speciellt uppskattar det enkla men ändamålsenliga arrangemanget. Står och spanar ett tag och så hör jag det karakteristiska bubblande lätet från en biätare. Spanar intensivt efter den och ser plötsligt inte bara en utan fyra stycken fåglar som kommer svepandes längs sandbranten. Två stycken slår sig först ner i en torr buske ovanför branten men sen kommer en fågel ner och sätter sig på sanden mitt framför oss. Det slår oss hur stor biätaren faktiskt är, som en koltrast ungefär. Men trots storleken gör avståndet på cirka trettio meter, plus regnet, det svårt att få med de fantastiska detaljerna på fjäderdräkten på kort. Men vi njuter av de vackra fåglarna som periodvis har flygningar ovanför oss. Vid ett par tillfällen ser vi också att en av fåglarna kryper in i en av de många hål som finns i branten. Det är nämligen inte bara biätare som häckar på det här viset, även våra svenska backsvalor gräver ut sina bohålor i sandbrinkar.